Какво каза, Джотаро?
Чу ме. Слухът ли ти изневерява вече, старче?
Ще му кажа как ще хвърля.
Ще хвърля висока, права и външна топка.
Джотаро!
Вярваш ли ми, или не?
Малоумен ли си?
Моят Станд вижда душата на противника ми като с нощно виждане.
Душите на хората не могат да лъжат. Да или не? Дясно или ляво?
Нужно е само да задам въпроса.
Външна или вътрешна? Висока или ниска? Въртелива или права?
Аз знам отговора в 100% от случаите!
Искам да узная цялата приказка.
Топлината се покачва от пясъка, който се вълнува кат' море.
Зовът съдбовен за пореден път отеква.
Заплашителен огън изпепелява дестинацията им.
С остриета безстрашни
те ще пронижат сбралите се богове.
Накъде са се запътили и съдбата още отговор не може да даде,
ала за последната битка време е.
Платинена звезда ще бележи началото на този период!
Историята им започна, ала времето не спира своя бяг.
Кръстоносците не ще се спрат и на всичко край ще сложат!
Празната последна страница той ще вземе в ръце
и юмрук през нея ще забие!
Краят на света
и спомените на рода!
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО И ЗВЕЗДНИТЕ КРЪСТОНОСЦИ: ЕГИПЕТ
Епизод 42: Миазма от небитието, Ванила Айс, част 1
Висока, права и външна топка?
Да или не? - Да! Да! Да! Да!
Джотаро не лъже. Наистина ще хвърли така.
Какво е намислил? Очевидно е победил брат ми с блъф,
но ще е глупак, ако си мисли, че това ще мине и при мен!
Хвърлям.
Не забравяй, че играта приключва, ако поведа с 11 точки!
Какво?! Въртелива топка!
Измени й траекторията! Невъзможно! Извъртя я!
И той отбива топката! Инфилдерът хвърля към първа и батерът е аут!
Невъзможно! Той беше твърдо решил как ще хвърли.
Дори да беше светец като Буда или гениален мошеник като брат ми,
никой не е в състояние да контролира душата си!
Пак ще хвърля висока, права и външна топка.
Да! Да! Да! Да! - Отново не лъже. Сериозно го мисли!
Нали не мамиш, Джотаро?
Мамя! Мамя! Да! Да!
Какво?! Той мами?
Той хвърля нисък и вътрешен форкбол!
Лесна топка за питчъра. Аут!
Ти измами! Джотаро, негоднико, направил си нещо на конзолата!
Не! Не! Не! Не!
Как така?
Знам, че мамиш! Как го правиш?
Не отговаря. Проклятие!
Въпросът трябва да е прост.
Изглежда, че на въпросите ти може да се отговаря само с "да" или "не".
Брат ти често казваше:
Измамата не се брои за такава, щом не си я прозрял навреме.
Измамата не се брои за такава, щом не си я прозрял навреме?
Не ми се прави на всезнайко! За кого ме вземаш?
Хвърляй, Джотаро! Ще разбера как мамиш и ще ти взема душата!
Е, продължаваме ли играта? Сега ще хвърля
висока, права и външна топка.
Да! Да! Да! Да!
Душата на Джотаро не лъже.
Наистина ще хвърли така.
Ще го разгадая! Ще видиш!
Ще разбера как мамиш!
Да! Да! Да! Да! - Душата му пак твърди същото.
Продължава да отговаря утвърдително. Наистина ще хвърли така. Ето!
Умът му казва "да" и хвърли права топка!
Но топката падна надолу! Това е форкбол!
Какво?! Смени си траекторията!
Аут! Три аута, смяна!
Нямам ни най-малка представа как мами!
Душата на Джотаро до последно твърдеше, че ще хвърли права топка.
И все пак топката беше въртелива! Защо? Как така?!
Ще те победя, Д'Арби. - Млък!
Знам, че е заради шапката!
Започна да мамиш веднага след като я свали!
Ставай! Ще проверя стола и джойстика ти.
По дяволите! Не знам. Не знам, но има нещо общо с шапката ти!
Прав ли съм? - Не! Не! Не! Не!
Мамиш някъде тук, нали? - Не! Не! Не!
Мамиш с Платинена звезда? - Не! Не! Не! Не!
Направил си нещо, нали, Джотаро?! - Да! Да! Да! Да!
Мамка му! Аз мога да чета умовете
на противниците си! На Джотаро!
Но защо намеренията му не съвпадат с действията му?
Не се ли състари?
Вече не изглежда на 20-годишен.
Д'Арби, твой ред е да хвърляш. Действай.
Четири на три... Лесно ще спечеля една точка.
Нямам равен на видео игрите! Не мога да загубя!
Калил съм и ума си в множество битки!
Експертът на игрите е експерт и в живота!
Няма да позволя това да ме сломи!
Вътре е! Хоумрън!
"Ягуарите" отбелязаха петия си рън! Резултатът стана 5:3!
Мамка му! Без да искам му пуснах душата!
Душата на Какьоин се върна! Той дойде в съзнание!
Не съм! Чувате ли? Не съм признал поражение!
Беше случайно! Пуснах душата му случайно!
Щом освободи душата му, значи подсъзнателно
си признал загубата.
Стандът на Джоузеф е оплетен около джойстика.
Да му се не види...
Такава глупост...
Ето как си мамел... Мамка му!
Не е играл Джотаро, а ти, Джоузеф Джостар!
Да! Да! Да!
Сигурен съм, че брат ти щеше веднага да се усети.
Впрочем, старче, радвам се, че ми схвана намека.
Знам какво си мислиш, все пак си мой внук.
Съвземи се, Какьоин.
Проклятие, тихомълком ме е... - А сега...
Остана ни само да се разберем с него.
Простете ми! Нали върнах душата на Какьоин!
Всичко е точно вече! Простете ми! Моля ви!
Защо не зададеш този въпрос на душите ни?
Не! Не! Не! Не! Не!
Въпрос. С коя ръка ще те ударя, с дясната или с лявата?
С дясната?
Не! Не! Не! Не!
С лявата? - Не! Не! Не! Не!
С двете? - Да! Да! Да! Да!
Ще последва онова "ора, ора"?
Да! Да! Да! Мили Боже!
Терънс Т. Д'Арби се оттегля!
Май пробихме някаква стена.
Да се махаме, Джотаро, Какьоин.
И таз добра...
Простете, че прекъсвам почивката ви.
Навярно знаете, но преди 10 минути
Джостар и приятелите му нахлуха в имението.
Също така трябва да ви съобщя, че Д'Арби бе победен.
Д'Арби беше гений.
Според теб защо той загуби, когато можеше да победи?
Влез, Ванила Айс.
Извинете ме.
Джостарови вярват отдън душа, че животите им са малка цена,
която да платят, за да спасят своята майка и дъщеря.
Какьоин и другите двама... Как се казваха...
А, да. Авдол и Полнареф също са готови
да рискуват живота си, за да ме победят.
Убедени са, че да бягат от мен
значи да бягат от собствения си живот.
Колко глупаво.
И все пак те държат на глупавите си убеждения.
Д'Арби ми се закле във вярност,
но не беше готов да умре заради мен.
Затова не успя да си тръгне победител.
Д'Арби никога не ще разбере причината за загубата си.
Айс... Погледни белега на врата ми.
Вярвам, че ако изпия кръвта на още един човек,
упоритото тяло на Джонатан Джостар най-сетне ще стане мое
и белегът ще избледнее.
Айс... Ще ми услужиш ли с кръвта си?
С удоволствие.
Моля да я приемете!
Откъсна си главата... Радвам се.
Но, Ванила Айс, не мога да приема кръвта ти.
Ще залича белега си с нечия друга кръв.
Ти трябва да живееш. Ще те съживя с кръвта си.
Доказа решимостта си. Знам, че ще победиш.
Лорд Дио...
Страхотно е да си в собственото си тяло.
Възстановява се мигновено. Оставям ги на теб, Ванила Айс.
Лорд Дио. Ще оправдая очакванията ви.
Обещавам, че ще ги унищожа.
Можеше да ползваш вратата.
Все пак твоят Станд може да изчезва напълно от този свят.
Станд - ??? Носител - Ванила Айс
Минаха десетте минути. Г-н Джостар каза да подпалим имението,
но вместо това предлагам да влезем.
Полнареф, искам да ти кажа нещо, преди да влезем.
Ако се изгубиш вътре или бъдеш ранен,
не смятам да ти помагам.
Същото важи и за теб, Иги. Може да прозвучи безсърдечно,
но ние тръгнахме на това пътешествие, за да победим Дио.
Обещайте ми, че вие също няма да ми се притичате на помощ,
ако ме победят или се разделим.
Собствената ви безопасност е на първо място.
Не бива да умираме всички, докато се опитваме да се спасим.
Разбирам, Авдол.
Дължиш ми вечеря, ако си тръгнем живи оттук.
На Иги също. - Добре, влизаме!
Сребърна колесница!
Авдол, ами сега? Не му виждам края на този лабиринт.
Г-н Джостар каза да подпалим имението,
но подпалването на такъв лабиринт би застрашило нас самите.
Ще направя така... Червен магьосник!
Този пламък засича форми на живот. Той усеща белодробно и кожно дишане,
както и движението на хора и животни.
Усеща и чуждата Стандова енергия. Наблюдавай го.
Защо има шест пламъка? - По един за всяка посока.
Той ще ни подскаже къде и колко голям е врагът
в радиус от 15 метра.
Г-н Джостар и другите бяха завлечени под земята.
Да слезем.
Пламъкът реагира. Има нещо в наше ляво!
Какво?
Глупака!
Кой е този?
Огледай се, Полнареф!
Лабиринтът изчезва!
Навярно той е създал тази илюзия.
Иги го уби на мига.
Името на този мъж е Кени Джи, оттегля се без бой!
Имението стана отново нормално.
Пламъците не засичат никакви признаци на живот.
Щом видиш този надпис и се обърнеш, ще...
Щом видиш този надпис и се обърнеш, ще умреш.
УМРЕШ
Няма промяна в пламъците. Иги също не е надушил нищо.
Какво е това?
Невъзможно! Нито Иги, нито пламъците ми са го усетили.
Появи се от нищото!
Полнареф, Иги, внимавайте!
Авдол! Къде си? Какво беше това?
Какви са тези ръце?
Хей, Авдол! Къде се дяна?
Авдол! Къде си?
Авдол!
Какво е това? Откъде се взе?
Защо пламъците на Авдол не го усетиха?
Хей, Иги! Ти не го ли надуши?
Отговори ми!
Къде си, Авдол? Къде изчезна?
Авдол...
се разпадна, той е мъртъв.
Не знам накъде води устата ми,
само знам, че е измерение на мрака.
Изпратих го там. Сега е ваш ред.
Трябва да ви избия дръзката мисъл, че може да победите лорд Дио.
Един по един... Един след друг...
Аз ще ви пръсна из моето измерение на мрака.
Лъжеш...
Ти си...
Убил Авдол ли?
Не ме лъжи!
Следва продължение...
Превод: asimilator Редакция: pikapika3 & KoP3Le7o
Съдбата ми казва да живея? - Чух да пада стена.
Още един трус! - Той е вманиачен!
Ще те убия на всяка цена! - Не се давай на манията му!
Нямам време да се гърча от болка! - Налапай ми шпагата и умри!